Kaptenens loggbok, stjärndatum 1533.6.
Vi lägger oss jämsides med lastskeppet Antares.
Dess kapten och sekond strålar över till oss-
-med en ovanlig passagerare.
Påbörja materialisering.
Kapten Ramart, kapten Kirk.
-Min navigatör Tom Nellis. -Hej.
Och er unga passagerare Charlie Evans. Hans personakt.
Mr Evans.
Vi har hört mycket om dig. Välkommen ombord.
Härlig grabb, Charlie.
Det var ett nöje att ha honom ombord. Det han har lärt sig...
Absolut. Tänk att han levde ensam på planeten, alla hade dött...
Hur många människor som jag här?
Som en hel stad i rymden, Charlie. Mer än 400 i besättningen, va?
428 närmare bestämt.
Något vi kan hjälpa er med? Sjukvårdsartiklar, proviant...?
Hundratals. Alla människor som jag.
-Vad spännande. Är det rätt ord? -Perfekt, det är helt rätt.
Ni ser? Vi vill behålla Charlie.
Men med hans släktingar på koloni 5 och ni på väg ditåt...
Jag vill titta på ert skepp nu. Hela. Med folk och allt.
Du avbryter hela tiden.
-Det får man inte göra. -Förlåt.
Vi har många nöjesband.
Nej, vi har ett pressat schema.
Märkligt. Ett transportskepp som inte behöver något?
-Inte ens sauriansk brandy? -Vi klarar oss.
-Trevlig resa, kapten. -Tack.
Rand, det här är Charles Evans.
Visa honom till hans hytt och ge dr McCoy hans papper.
Ja kapten. Följ med.
Är du en flicka?
-Är det en flicka? -Det är en flicka.
Rymden, den sista gränsen.
Det här är stjärnkryssaren Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: Att utforska okända, nya världar-
-att söka upp nytt liv och nya civilisationer-
-att djärvt färdas dit ingen tidigare färdats.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 1533.7.
Vi har en ovanlig passagerare ombord som ska till koloni Alfa 5.
Charles Evans, ende överlevande i en transportkrasch för 14 år sedan.
Barnet, ensamt sedan han var tre, har inte bara överlevt-
-utan har utvecklats till en intelligent och frisk tonåring.
Säg mig, skeppets matförråd kan inte ha räckt i 14 år...
Efter det hittade jag annat att äta, sådant som växte i närheten.
Lärde du dig prata genom att lyssna på band?
Minnesbankarna fungerade. De talade till mig och jag svarade.
-Du är en fyrnolla. -Fyrnolla...?
4-0, 100%. Frisk som en nötkärna.
-Den där kapten...Kirk...? -Ja?
Varför kallar han mig "mr Evans"?
För att det är ditt namn.
Han är inte... Han är inte som kapten Ramart.
Nej, kapten Kirk är helt unik.
-Tycker du om mig? -Varför inte?
Somliga... På det andra skeppet gillade mig inte.
Jag försökte.
Jag försöker få folk att gilla mig. Jag vill det.
Det vill de flesta 17-åringar.
Nu går vi. Jag visar dig till din hytt.
Jag lägger undan grejerna.
-Kör till, kompis. -Okej.
Hej.
Jag har en present åt dig.
Åh, tack.
Vad snällt. Men jag måste gå, jag är i tjänst.
-Tycker du om den sorten? -Ja, jag...
Det är min favorit. Var hittade du den?
De har den inte i skeppsbutikerna.
Det är en present.
Jag vet, men var...
-Jag är jättesen och måste gå. -Kan du inte stanna och prata mer?
Jag går av mitt skift 14.00.
Kan vi inte ses i rekreationsrum 6, däck 3?
Kör till, kompis.
Charlie!
Jag trodde...Var inte arg. Jag ville...
Charlie, du...
Man går inte runt och daskar tjejer i...
Det går bra, men gör inte om det.
Var inte arg.
Berätta för kapten Kirk eller dr McCoy vad du gjorde.
De förklarar det för dig. Okej?
-Jag ska. -Okej.
Varför skulle han ljuga om thasianerna?
Det är en intressant fråga.
Skannarna visar inga störningar.
Bra. Dr McCoy, mr Spock jobbar på...
-Lägesrapport. -Tack.
Han tar fram ett utbildningsprogram för Charlie.
Jordhistoria, hans egen bakgrund och sådant.
Jag vill att du ger honom sjukvårds- upplysning om problemen under...
...tonåren.
Varför inte en stark fadersgestalt som du? Han ser upp till dig.
Jobbet är ditt, Bones. Med smicker kommer du ingenvart.
Doktorn, sa pojken inget om thasianer?
Tror du på legenden att det finns kvar thasianer på planeten?
Att Charlie lever bevisar att det måste finnas intelligent liv på Thasus.
Han kan inte ha överlevt ensam. Skeppsmaten hade tagit slut.
Han åt frukt, grönsaker...
-På Thasus växer knappt något. -Det kan vara fel.
Talar du vetenskapligt eller med känslorna?
Snälla ni. Faktum är att pojken är här och lever och behöver vår hjälp.
Och han behöver en vägledare och en fadersgestalt, Jim.
Jag litar på din skicklighet när det gäller att ge honom det.
Eller hitta en åt honom.
Förlåt. Jag gjorde det igen, va?
På stjärnskeppet Enterprise
Finns det någon med Satans yttre
Vars djävulsöron och djävulsögon
Kan slita hjärtat ur dig
Först kan hans blick hypnotisera
Sedan hans beröring barbarisera
Hans rymdkärlek gör dig till offer
Och sliter hjärtat ur dig
Det är därför som kvinnliga astronauter
Åh, väldigt kvinnliga astronauter
Väntar i skräck och spänning stor för att se vad han ska göra
Flickor i rymden, akta er, akta er, akta er
Flickor i rymden, akta er
Vi vet inte vad han gör.
En gång till.
Från en planet ute i rymden
Kom en mycket ovanlig grabb
Som nu söker sin första kram
Han sparar den åt dig
Charlie är vår nye älskling
Vår älskling, vår älskling
Charlie är vår nye älskling
Vi vet inte vad han gör
Vill du se något?
Vänd upp dem.
Hur gjorde du det?
Jag kan många korttrick.
En man på Antares visade mig.
Det är inte sant.
På Jorden är det Tacksägelsedagen.
Måste vi äta syntetisk köttfärslimpa ska se ut som kalkon.
-Charlie. -Kapten?
Jag skulle fråga dig en sak. Varför ska jag inte... Hur ska jag förklara?
Säg det rakt ut. Det brukar funka.
I korridoren såg jag...
När Janice...när Rand...
Jag gjorde så på henne. Hon gillade det inte.
-Hon sa att du skulle förklara. -Jag? Jaha.
Det finns saker man kan göra med en kvinna, Charlie, som...
Man får aldrig slå kvinnor. Mellan män är det en sak...
Men en man och en kvinna är...
Det är något helt annat.
-Förstår du? -Jag vet inte.
-Kapten Kirk? -Ursäkta. Kirk här.
Kapten Ramart på kanal D.
-Jag kommer till bryggan. -Får jag följa med?
-Jag tror inte det. -Jag ska inte vara i vägen.
Antares, vi hör er knappt.
Vi sänder på maxeffekt, Enterprise. Jag måste tala med kapten Kirk.
Kirk här, kapten Ramart.
Jag måste varna...
-Återupprätta kontakten. -Jag kan inte.
Försök.
Hon var inte vidare välbyggd.
Sök av sändningsområdet med dina skannar.
Uppfattat, kapten.
Tror du att något hände med Antares?
Jag vet inte.
-Våra skannar registrerar vrakdelar. -Antares då?
Delarna är resterna av Antares.
-Kapten Kirk från köket. -Kirk här.
Jag satte in köttfärslimpa i ugnarna. Det står riktiga kalkoner där nu.
Har du...
Kaptenens loggbok, stjärndatum 1535.8.
UESPA-högkvarteret underrättat om skeppet Antares mystiska undergång.
Kapten koncentrerar sig inte på partiet.
Schack. Antares?
Ett mätfartyg med 20 man ombord går under. Utan anledning.
Uppenbarligen visste inte Ramart om några problem. Jag förstår inte.
Mitt problem är mer direkt. Pojken.
Jag brukar förstå dig, men nu...
Han verkade veta vad som hände med Antares innan vi visste det.
Det hade jag kallat långsökta bevis. Kom in, Charlie.
Och igen. Schack.
Schack matt.
Din ologiska inställning till schack har sina fördelar ibland.
-Kalla den hellre inspirerad. -Som du vill.
Hur som helst, du vann partiet.
Spelar du schack, Charlie?
Jag såg dem spela på Antares. Får jag prova?
Sätt dig hos vår schackmästare.
Principerna för 3D-schack är matematiska.
Man ställer de vita här och de svarta...
Jag vet. Vi spelar.
Nåväl.
Det var ett misstag, Charlie.
Nej, det var det inte.
Schack matt.
Nej, det är det inte.
Om du ursäktar mig...
Charlie, jag letade efter dig. Det här är Tina Lawton.
-Charlie Evans. -Hej Charlie.
Jag trodde du ville träffa någon i din ålder.
Får jag prata med dig? I enrum.
Charlie, Tina är...
Ursäkta, det finns säkert någon som vill träffa mig.
Det...det var oförskämt. Och helt opåkallat.
-Men jag ville prata med dig. -Det är ingen ursäkt.
Bäst du lär dig det nu. Du måste leva bland människor.
-Du är inte ensam längre. -Hon är inte lika...hon har inte...
Hon är inte likadan. Inte som du.
Hon är bara en flicka.
Du är... Du luktar som en flicka.
Alla de andra flickorna på skeppet ser ut bara som Tina.
Du är den enda som ser ut som du.
Du förstår väl?
Du vet det om att vara ihop med någon.
Vilja vara...
Om jag hade hela universum hade jag gett det till dig.
När jag ser dig känner jag mig hungrig...
...i hela mig. Hungrig.
Vet du hur det känns?
-Va? -Jag visste inte om jag skulle berätta.
-Charlie är en 17-årig pojke. -Exakt. Och han är...
-Jag talade med honom om dasken. -Det är inte det.
Jag har sett den blicken förut och om något inte görs-
-får jag förr eller senare såra honom.
Be honom lämna mig ifred. Det vore inte bra för honom nu.
Jag är hans första förälskelse, hans första kärlek och hans första...
Ja. Jag ska tala med honom och ta itu med det.
Tack kapten.
Kom in, Charlie.
Charlie...
Vet du något om den här schackpjäsen?
La du märke till något konstigt...
-...när vi spelade med dem? -Nej kapten. Var det allt?
Nej, nej.
Sätt dig.
Att vara 17 är mer än antalet år man levt. Det är något helt annat.
Dr McCoy kan nog förklara de biologiska sammanhangen.
Vi tar ett konkret exempel. Biträde Rand är en kvinna..
-Jag ska inte daska till henne igen. -Nej, det är mer än så.
Allt jag gör och säger är fel.
Jag är i vägen och kan inte reglerna. Jag lär mig, provar det och har fel!
Vänta.
Jag vet inte vad jag är eller vad jag ska vara.
Inte ens vem.
Jag vet inte varför det gör så ont inombords hela tiden.
Du överlever, tro mig.
Det är inget fel på dig som inte har drabbat alla män.
När man tycker om någon, vad gör man?
Man skyndar långsamt.
Var försiktig.
Det är inte enkelriktat. Inte bara hur man själv känner.
Det är hur flickan känner också.
Ha inte bråttom, Charlie.
Om flickan känner något för dig så får du veta det.
Förstår du?
Du tror inte att Jan... Hon kan älska mig!
Hon är inte rätt flicka, Charlie.
Åldern är fel till att börja med. Och det är andra saker.
-Det kan hon. Det gör hon. -Nej!
Om jag är försiktig då?
Det finns en miljon saker du kan få och en miljon du inte kan få.
Det är inte roligt, men så är det.
Vad ska jag göra då?
Håll ut och överlev. Alla gör det.
-Inte du. -Alla, Charlie. Jag också.
Jag försöker, men jag vet inte hur.
Kirk här.
Du ville veta när vi skulle göra kursjusteringen.
Be mr Spock sköta det.
Charlie, följ med mig.
Du måste slå till golvet för att suga upp energin. Prova.
Som allt annat kräver det övning. Prova igen.
Bra, mycket bättre. Nu visar jag en axelrullning.
Prova det.
-Jag vill inte göra det. -Det blir svårt...
Jag vill inte!
-Lektionen är slut för i dag. -Du skulle lära mig slåss.
Du måste lära dig falla först.
Det är mer än att bara lära dig försvara dig.
Jag vill att du... Charlie?
Sam, jag får låna dig till några enkla kast.
-Okej. -Titta nu, Charlie.
Inte så farligt, va? Nu kastar jag honom.
Då kör vi, Sam.
-Det ser svårt ut. -Kom igen, Charlie, prova.
Så ska det se ut. Kom.
Inte så farligt, va?
-Vem skrattade? -Lugn.
Skratta inte åt mig!
-Charlie? -Han borde inte ha gjort så.
Det är fult att skratta åt folk.
-Vad hände med honom? -Han är borta.
-Det är inget svar. -Han är borta!
Det var inte meningen. Han fick mig till det. Han skrattade åt mig.
-Bryggan. -Kirk här.
-Två vakter hit. -Uppfattat.
-Vad ska du göra med mig? -Jag låser in dig i hytten.
Jag låter dem inte skada mig. Jag får dem att försvinna också.
De skadar dig inte, Charlie.
De för dig till din hytt. Följ med dem.
Gå till din hytt.
Han tänkte skada mig.
Gå. Annars bär jag dig till hytten.
-Jag tillåter det inte. -Välj själv.
-Jag låter dem inte skada mig. -De skadar dig inte.
Kapten Kirk?
Kirk här.
Alla faservapen har försvunnit.
Ska jag repetera, kapten?
Nej, jag hörde vad du sa.
Be dr McCoy och mr Spock möta mig i stabsrummet.
Thasianer har sagts kunna transmutera föremål-
-eller göra dem osynliga.
Det sägs vara en legend, men Charlie har den kraften.
Charlie är kanske inte jordbo, utan thasier.
Jag tror inte det. Om de inte är exakt som jordbor.
Utvecklingen av hans fingrar och tår är precis som jordmänniskornas.
Vi har ett hum om hans kraft. Jag vet vad jag såg i gymmet.
Med tanke på hur vanliga tonåringar funkar är Charlies kraft...
Han har kort stubin. Han behöver, han vill ha. Inget händer fort nog.
Sannolikt är han ansvarig för sprängningen av Antares-
-vilket kan tyda på hänsynslöshet inför människoliv.
Han förstår inte vad liv är. Han är en pojke.
Vad gör vi med pojken? Hur håller vi honom inburad?
Det går ännu längre än så. Vi kan inte ta honom till jordkoloni 5.
Tänk vad han kan göra i en öppen, normal miljö.
Tala med honom, lyssna på honom.
Han är en pojke som vill bli vuxen. Tonåringen i honom kommer i vägen.
Med ett vapen i sig som kan förinta alla på detta skepp.
För ögonblicket har han slutat. Du är en auktoritet han respekterar.
Kampen måste stå mellan dig och honom. Skulle någon av oss ingripa...
Ville du fråga mig om något?
Orsakade du det som hände Antares, Charlie?
-Hur så? -Svara.
Ja. De hade en sned baffelplåt på sin sköld. Jag tog bort den.
Skeppet hade exploderat ändå.
De var inte snälla mot mig. De ville bli av med mig.
Så gör de inte nu.
Vi då, Charlie?
Jag vet inte.
Vi är utlämnade åt en tonåring.
Löjtnant, anropa koloni 5. Jag vill tala med guvernören.
Navigatör, lägg in en kurs bort från koloni 5. Vinn tid åt mig.
Spock, få hit doktorn. Hur illa är det?
Jag tror att det går bra.
Panelen borde inte kortslutas så.
Jag kollade den för en kvart sedan.
Kapten! Jag kan inte lägga in några kurskoordinater i panelen.
Rodret svarar inte heller.
Mr Spock, får du några värden?
Tiger, tiger brinner fint uti nattens skog
-Spock? -Jag försöker...
Saturnus ringar runt mitt huvud, nedför vägen röd som Mars
Försöker ni byta kurs, kapten?
Det får ni inte. Jag vill komma till koloni 5 så fort vi kan.
-Släpp sändaren. -Du behöver inte subrymdstjattret.
Vad händer? Spock kallar på mig och börjar läsa dikter.
Ta hand om henne, doktorn.
Det var en gång i midnattstimmen, jag låg där med min blick mot himlen
Jättefint, farbror Öra.
Jag kan få honom att göra allt. Snurra runt, skratta.
-Det räcker, Charlie. -Tycker du inte att han är rolig?
Låt min besättning vara.
Han når snart en punkt då han inte backar.
Jag vet.
Charlie, vad är det?
Jag har något till dig.
Rosa är din favorit, va?
Man går inte in i rum utan att knacka.
Lås aldrig dörren för mig igen. Jag älskar dig.
Jag låser dörren när jag vill. Vad är du ute efter?
Dig.
Jag vill vara snäll mot dig. Jag kan ge dig vad som helst.
-Säg bara till. -Ut.
-Jag vill bara vara snäll. -Ut, Charlie.
-Spock. -Jag kan inte säga det tydligare än så.
-Jag älskar dig. -Du vet inte vad ordet innebär.
-Visa mig då. -Nej!
Varför gjorde hon så?
Jag älskade henne. Men hon var inte snäll alls.
Det ni gjorde var inte heller snällt.
Jag behöver fortfarande dig, kapten. Enterprise är inte som Antares.
Att basa på Antares var lätt.
Du måste vara snäll.
Då så.
-Mr Spock? -Mina ben...De är brutna.
-Låt honom gå också. -Varför?
För att jag säger det.
Du behöver mig till att basa på skeppet och jag behöver honom.
Om du försöker skada mig igen får jag många personer att försvinna.
Biträde Janice då? Är hon död, borta, förintad?
Det säger jag inte.
Att bli stor är inte så svårt. Jag är inte man och kan göra allt.
Det kan inte ni.
Jag startar kraftfältet. Gå till din sektion.
Han såg elak ut. Jag var tvungen att frysa honom. Jag gillar leenden.
Kommer du inte in?
Det var inte snällt.
Ni får ångra det där. Vänta bara, ni får ångra att ni gjorde det där.
Det får ni.
Nej... Inget skrattande!
Enligt mina instrument mottar vi ett meddelande-
-på subrymdsfrekvens 3. Skepp till skepp.
Jag hör det inte.
Skapar du meddelandet eller blockerar du ett?
Det är mitt spel, kapten. Du får ta reda på det.
Som du sa, det är så spelet spelas.
Du kan ta den nu. Rodret är låst på kursen till koloni 5 igen.
Jag har väntat länge nog. Jag ska utmana honom.
Du har ingen särskilt immunitet.
Pressas han hårt nog förpassar han dig till evigheten.
Kommer inte på fråga.
Vänta lite. Är Charlie...
Spock, har han trollat bort någon sedan han tog över?
Inte vad vi vet.
Han kanske inte kan.
Det kanske är för mycket för honom. Skeppet är stort. Han tog full kontroll.
Om vi kan fresta på hans krafter, sätta på alla apparater på skeppet...
Varenda krets, rubbet.
När han kämpar med det och jag distraherar kan du kan söva honom.
Hålla honom sövd tills vi når koloni 5.
Riskabelt, Jim.
Om vi inte försöker gör han sig av med oss ändå.
Vi har inget val, mina herrar.
Jag kan få er alla att försvinna precis när jag vill.
-Ut ur min stol. Nu! -Jag har ditt skepp, kapten.
Kanske. Men jag tror inte att du klarar mer.
Du har nått din gräns och kan inte ta dig an en sak till.
Men det måste du.
-Jag kunde ha skickat iväg dig förut... -Du måste utmana mig.
-Tvinga mig inte göra det nu. -Du har mitt skepp och jag vill ha det.
Jag vill ha min besättning. Hela.
Om jag så måste bryta nacken på dig.
Pressa mig inte.
Förlåt.
Förlåt, men...
Sluta.
Jag sa åt er att sluta!
Kapten, navigationskonsolen är klar. Skeppet svarar på rodret.
Någonting om styrbords bog. Enligt meddelandet är de från Thasus.
-Hur... -Ingen fara.
Sensorerna visar något. Deflektorerna ingenting.
Nej, snälla.
Låt dem inte ta mig. Jag kan inte leva med dem längre.
Mina vänner.
Ni sa att ni var mina vänner.
När jag kom ombord.
Snälla.
Jag vill åka hem.
Ta hem mig.
Jag har tagit form för sekler sedan så att jag kan kommunicera med er.
Vi insåg för sent att pojken var borta.
Vi beklagar att hans rymning kostade det första skeppets besättning livet.
Vi kunde inte hjälpa dem.
Men vi har återbördat ert folk och ert skepp till er.
Allt är som det var.
Jag gör inte om det. Jag ska vara snäll och ska aldrig göra om det.
Förlåt för Antares. Förlåt mig!
När jag kom ombord...
Snälla. Jag vill följa med er.
Hjälp mig.
-Pojken hör hemma hos de sina. -Det är omöjligt.
Vi kan lära honom leva i vårt samhälle om han lär sig att inte använda kraften.
Vi gav honom kraften så att han skulle överleva.
Han kommer alltid att använda den. Och han förintar er och de era.
Eller så tvingas ni förinta honom för att rädda er.
Finns det inget ni kan göra?
Vi erbjuder honom liv. Och vi tar hand om honom.
Kom, Charles.
Snälla. Låt dem inte ta mig.
Jag kan inte ens röra vid dem.
Janice, de kan inte känna.
Inte som du.
De älskar inte.
Snälla. Jag vill stanna.
Charlie är tillbaka på det thasianska skeppet, kapten.
De meddelar att de ger sig av.
Ingen fara, Rand. Det är över nu.